Райнер Мария Рилке
Ависага

Превод от немски: Николай Лилиев, Стоян Бакърджиев, 1979

chitanka.info

Ависага[0]

I

Лежеше тя. И детската ръка

о вехнещия беше прикрепена,

и сладки, дълги часове така

пред старостта му бдеше натъжена.

Понявга само лик към него тя

извръщаше, когато шум довее;

и всичко пламенно, що бе нощта,

прииждаше, тълпеше се край нея.

Трепереха звездите с нея. Мрак

проникваше и лек, и ароматен.

Завесата се движеше и знак

й тихо сякаш правеше в тъмата.

Но стареца обвила като брат,

нощта на всички нощи непознала,

тя девствено сред царствения хлад

като душа лежеше, скръбно бяла.

II

Седеше царят, спомняше си пак

усилия, наслади неизпити

и кучката си… После падна мрак,

над него Ависага с поглед благ

се сведе. Сякаш изоставен бряг

животът му лежеше под лъчите

на двете й съзвездия — гърдите.

И ето: като всички познавачи

прозърна той през своите клепачи,

че го докосват сестрински уста;

зелено клонче чувството й беше —

не го преви към почвата му тя.

Потръпна като куче пред смъртта,

в кръвта си диреше се и слухтеше.

1905–1906

[0] Ависага — красива девойка от израилтянския град Сунам. През последните години от живота си цар Давид грохнал дотолкова, че кръвта му изстивала в жилите. Тогава слугите му намерили младата Ависага, която да спи с него и го топли с тялото си, а денем да му служи. „Девицата бе много красива и пригаждаше на царя и му слугуваше, но царят не я позна.“ (3 Цар. 1;4) ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.